РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ
ЧЕТИРИДЕСЕТ И ПЪРВО НАРОДНО СЪБРАНИЕ

КОМИСИЯ ПО ПРАВНИ ВЪПРОСИ

ОТНОСНО:  Законопроект за изменение и допълнение на Закона за екстрадицията и Европейската заповед за арест, № 102-01-30, внесен от Министерски съвет на 18 май 2011 г., приет на първо гласуване на 08 юни  2011 г.

                                                                                                     ПРОЕКТ!
										ІІ гласуване

З А К О Н
за изменение и допълнение на Закона за екстрадицията и
Европейската заповед за арест

(Обн., ДВ, бр. 46 от 2005 г.; изм. и доп., бр. 86 от 2005 г., бр. 52 от 2008 г. и
бр. 49 от 2010 г.)

Комисията подкрепя/не подкрепя текста на вносителя за наименованието на закона.

                  § 1. В чл. 26, ал. 3 се създава изречение трето:
                 „Когато лицето не притежава валиден документ за самоличност,
издаването на такъв се извършва служебно от Министерството на вътрешните работи по искане на Върховната касационна прокуратура по реда на Закона за българските лични документи.”

                 Комисията подкрепя/не подкрепя текста на вносителя за § 1.
                 Действащ текст: Предаване на екстрадираното лице
 Чл. 26. (1) При допусната екстрадиция Върховната касационна прокуратура със съдействието на Националното централно бюро "Интерпол" уговаря с молещата държава датата и мястото на предаване на лицето.
(2) Предаването на лицето се извършва в изпълнение на постановление на Върховната касационна прокуратура, като органите на Министерството на правосъдието осигуряват охраната и конвоирането му.
(3) При предаването се съставя протокол, в който се отразяват предаването и приемането на лицето, участващите длъжностни лица и други обстоятелства. Към протокола се прилагат: документът за самоличност на лицето, опис на личните му вещи, справка за здравословното му състояние, както и справка за продължителността на задържането под стража за осъществяване на екстрадицията.
(4) Когато предаването не е осъществено, компетентните органи на двете държави се споразумяват за нова дата на предаване. Ако исканото лице не е прието на новата дата, то се освобождава след изтичането на 30 дни от тази дата.

                 § 2. В чл. 30 се правят следните изменения и допълнения:
                 1. Създава се нова ал. 2:
                 „(2) Когато лицето не притежава валиден документ за самоличност, дипломатическите или консулските представителства на страната служебно издават на лицето временен паспорт по искане на Върховната касационна прокуратура по реда на Закона за българските лични документи. Срокът на валидност на паспорта се определя след съгласуване с Върховната касационна прокуратура за всеки конкретен случай.”
              2. Досегашната ал. 2 става ал. 3.
              
              Комисията подкрепя/не подкрепя текста на вносителя за § 2.
              Действащ текст: Приемане на екстрадирано лице
 Чл. 30. (1) Екстрадирано в Република България лице се приема по реда на чл. 26. 
(2) Лицето се настанява незабавно в място за изтърпяване на наказание лишаване от свобода, ако трябва да изтърпи наложено наказание, или в място за изпълнение на мярка за неотклонение задържане под стража. Компетентният орган по чл. 23 се уведомява незабавно.

              § 3. В чл. 40 се правят следните изменения и допълнения:
              1. Досегашният текст става ал. 1.
              2. Създава се ал. 2:
             „(2) Окръжният съд може да откаже изпълнение и на Европейска заповед за арест, издадена за изпълнение на наказание лишаване от свобода или на мярка, изискваща задържане, постановени при съдебен процес, на който лицето не се е явило лично, освен ако Европейската заповед за арест изрично не съдържа информация за спазване на едно от следните условия:
             1. лицето е било призовано лично и по този начин е било своевременно уведомено за определената дата и място на съдебния процес 
или е било официално информирано за това по друг начин, безспорно доказващ уведомяването за насрочения съдебен процес, както и за възможността за постановяване на решение, ако не се яви;
              2. след като е било своевременно уведомено за насрочения съдебен процес, лицето е упълномощило защитник или такъв му е бил назначен от съда за защита по време на делото и такава защита действително е оказана;
              3. след като решението е било връчено лично и лицето е било изрично уведомено за правото на обжалване или ново разглеждане на делото с негово лично участие, при което делото може да бъде преразгледано по същество с представяне на нови доказателства и възможност за отмяна на първоначалния акт, то изрично е заявило, че не оспорва решението или не е поискало ново разглеждане или обжалване в предвидения срок;
             4. решението не е било връчено лично, но това ще бъде извършено незабавно след предаването на лицето, като то ще бъде изрично уведомено за правото на обжалване или ново разглеждане с негово лично участие, при
което делото може да бъде преразгледано по същество с представяне на нови доказателства и възможност за отмяна на първоначалния акт, както и за срока, в който може да поиска обжалване или ново разглеждане.”

            Комисията подкрепя/не подкрепя текста на вносителя за § 3.
            Действащ текст:    Европейска заповед за арест
 Чл. 40. (В сила от 1.01.2007 г.) Окръжният съд може да откаже изпълнение на Европейска заповед за арест, когато:
1. (изм. - ДВ, бр. 52 от 2008 г.) преди получаването на заповедта за престъплението, за което е издадена, лицето е привлечено като обвиняем или е подсъдим в Република България;
1а. (нова - ДВ, бр. 52 от 2008 г.) наказателното производство за престъплението, за което е издадена заповедта, е прекратено в Република България преди получаването й;
2. давностният срок за наказателно преследване или за изпълнение на наказанието е изтекъл съгласно българското законодателство и престъплението е подсъдно на българския съд;
3. е уведомен, че исканото лице е изтърпяло или изтърпява наказание в държава, която не е членка на Европейския съюз, по влязла в сила присъда за същото престъпление, за което е издадена заповедта, или присъдата не може да бъде изпълнена според законодателството на държавата, в която е осъдено;
4. (изм. - ДВ, бр. 52 от 2008 г.) исканото лице живее или е постоянно пребиваващо в Република България, или е български гражданин и българският съд приеме да се приведе в изпълнение от прокурора наказанието лишаване от свобода или мярката, изискваща задържане на лицето, наложени от съда на издаващата държава членка;
5. престъплението е извършено изцяло или частично на територията на Република България, или е извършено извън територията на издаващата държава членка и българското законодателство не допуска наказателно преследване за такова престъпление, извършено извън територията на Република България.

             § 4. Създава се чл. 40а:
             „Задължение на издаващата държава за предоставяне на копие от
задочно постановеното решение
            Чл. 40а. (1) В случаите по чл. 40, ал. 2, т. 4, когато лицето не е официално уведомено за водено срещу него наказателно производство и не
му е било връчено съдебното решение, то може да поиска, при информиране за съдържанието на Европейската заповед за арест, да получи копие от това решение, преди да бъде предадено.
             (2) Веднага след като бъде информиран за искането по ал. 1,  органът, издаващ Европейската заповед за арест, предоставя копие от съдебното решение на лицето чрез изпълняващия орган.
             (3) Искането не може да забавя процедурата по предаване и решението за изпълнение на Европейската заповед за арест. Съдебното решение по ал. 1 се предоставя на лицето само за сведение и не може да се
счита, че е връчено официално или въз основа на него да започнат да текат
срокове за подаване на искане за ново разглеждане или обжалване.”

             Комисията подкрепя/не подкрепя текста на вносителя за § 4.

             § 5. В чл. 41 ал. 1 се отменя.

             Комисията подкрепя/не подкрепя текста на вносителя за § 5.
            Действащ текст: Гаранции, предоставени от издаващата държава членка
 Чл. 41. (В сила от 1.01.2007 г.) (1) Европейска заповед за арест, издадена за изпълнение на наказание лишаване от свобода или на мярка, изискваща задържане, когато исканото лице не е било известено за наказателното преследване срещу него и не е участвало в делото, се изпълнява само ако издаващата държава членка даде достатъчно гаранции, че лицето може да упражни правото си на повторно разглеждане на делото в издаващата държава с негово участие.
(2) Европейска заповед за арест, издадена за престъпление, за което се предвижда наказание доживотен затвор или мярка, изискваща доживотно задържане, се изпълнява, при условие че законодателството на издаващата държава членка предвижда възможност за:
1. преразглеждане на наложеното наказание или мярка по искане на лицето, или
2. преразглеждане на наложеното наказание или мярка служебно, не по-късно от 20 години, или
3. помилване.
(3) (Изм. - ДВ, бр. 49 от 2010 г. ) Когато Европейската заповед за арест е издадена с цел провеждане на наказателно преследване срещу български гражданин или лице, постоянно пребиваващо в Република България, предаването на това лице се извършва при предварително изискана от издаващата държава гаранция, че след като лицето бъде изслушано на нейна територия, ще бъде върнато в Република България на неин граничен контролно-пропускателен пункт за изтърпяване на наложеното му наказание лишаване от свобода или взетата мярка, изискваща задържане. В тези случаи не се извършва трансфер на осъдено лице, а разноските по неговото връщане са за сметка на издаващата държава.

             § 6. В раздел ІV, глава пета се създава чл. 59а:
             „Приемане на лицето
             Чл. 59а. Приемането на исканото лице се извършва по реда на чл. 30.”

              Комисията подкрепя/не подкрепя текста на вносителя за § 6.

             § 7. Създава се чл. 60а:
            „Контрол върху задържането след предаване на лице при условията
на чл. 40, ал. 2, т. 4
            Чл. 60а. (1) Когато дадено лице е предадено в Република България при условията на чл. 40, ал. 2, т. 4 и то е поискало ново разглеждане на делото или обжалване на решението, производството по обжалването или новото разглеждане на делото започва непосредствено след предаването на лицето.
            (2) Задържането на лицето по ал. 1 подлежи на контрол по реда на Наказателно-процесуалния кодекс по всяко време на наказателното производство.”

             Комисията подкрепя/не подкрепя текста на вносителя за § 7.

            § 8. В приложението към чл. 37, ал. 1 буква „д” се изменя така:
           „(d) Посочете дали лицето се е явило лично на съдебния процес, вследствие на който е постановено решението:
           1.   Да, лицето се е явило лично на съдебния процес, вследствие на който е постановено решението.
           2.   Не, лицето не се е явило лично на съдебния процес, вследствие на който е постановено решението.
           3. Ако сте направили отбелязване в клетка по т. 2, моля потвърдете наличието на едно от следните:
            3.1a. лицето е било призовано лично на … (ден/месец/година) и по този начин е било уведомено за определената дата и място на съдебния процес, в резултат на който е постановено решението, и е било уведомено за възможността за постановяване на такова решение, ако не се яви на съдебния процес,
ИЛИ
           3.1б. лицето не е било призовано лично, но чрез други средства действително е получило официална информация за определената дата и място на съдебния процес, в резултат на който е постановено решението, по начин, безспорно доказващ, че то е било уведомено за насрочения съдебен процес, както и за възможността за постановяване на такова решение, ако не се яви,
ИЛИ
            3.2. след като е било уведомено за насрочения съдебен процес, лицето е упълномощило защитник или такъв му е бил назначен от съда за защита по време на делото и такава защита действително е оказана,
ИЛИ
            3.3. след като решението е било връчено лично на лицето на … (ден/месец/година) и то е било изрично уведомено за правото му на обжалване или повторно разглеждане на делото с негово лично участие, при което делото може да бъде преразгледано по същество, включително с
представяне на нови доказателства и възможност за отмяна на първоначалния акт,
И
            лицето изрично е заявило, че не оспорва решението,
ИЛИ
            лицето не е поискало обжалване или повторно разглеждане в  предвидения за целта срок,
ИЛИ
            3.4. решението не е било връчено лично на лицето, но
            - решението ще му бъде връчено лично незабавно след предаването,
и
            - при връчване на решението лицето ще бъде изрично уведомено за правото му на обжалване или повторно разглеждане на делото с негово лично участие, при което делото може да бъде преразгледано по същество, включително с оглед на нови доказателства, и което може да доведе до отмяна на първоначалния акт,
и
          - лицето ще бъде уведомено за срока, в който трябва да поиска обжалване или повторно разглеждане, и който е … дни.
           4. Ако сте направили отбелязване в клетка по т. 3.1б, 3.2 или 3.3, дайте информация как е изпълнено съответното условие:
.................................................................................................................................
.................................................................................................................................

           Комисията подкрепя/не подкрепя текста на вносителя за § 8.

          Действащ текст: Приложение	
към чл. 37, ал. 1 
 (d) Присъда, постановена задочно, при което:
    - съответното лице е призовано лично или е уведомено по друг начин
за датата и мястото на съдебното заседание, довело до постановяване на
задочната присъда,
    или
    - съответното лице не е призовано лично или уведомено по друг начин
за датата и мястото на съдебното заседание, довело до постановяване на
задочната присъда, но се предоставят следните правни гаранции след
предаването му (такива гаранции се дават предварително).
    Уточнете правните гаранции:
 .........................................................................
 .........................................................................
 .........................................................................

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА 
КОМИСИЯТА ПО ПРАВНИ ВЪПРОСИ:

ИСКРА ФИДОСОВА